От океаните, полетата и сметищата до въздуха, който дишаме, дълготрайните химикали, отделяни от пластмасовите продукти, вече са навсякъде около човечеството.
Последствията за планетата вече са очевидни, но какво да кажем за човешкото здраве и как господството на пластмасата в природата може да повлияе на тялото? На този въпрос отговарят експерти от Калифорнийския университет (UC) в Сан Франциско.
„Въпреки че знаем, че пластмасата е почти навсякъде, реалността е такава няма много изследвания за това как се отразява на човешкото здраве“ отбелязва д-р Трейси Уудръф, професор по акушерство и гинекология в Калифорнийския университет в Сан Франциско. След внимателно изследване на тези ефекти чрез научни изследвания, но проведени върху животни, тя и нейният екип от Програмата за репродуктивно здраве и околна среда на Калифорнийския университет публикуваха доклад, в който се заключава, че излагането на пластмаса изглежда намалява плодовитостта и увеличава риска от рак. Те също така отбелязаха връзки с метаболитни, респираторни и храносмилателни разстройства.
По-специално, изследванията са фокусирани върху микропластмасата – частици с размер под 5 милиметра, които всъщност са почти невидими, но се срещат навсякъде: в съдове, дрехи, предмети от бита и милиони други неща и предмети. Проблемът е, че те проникват в храната, водата, белите дробове, кожата, кръвта, мозъка и плацентата.
Учените все още се опитват да разгадаят връзка, свързваща излагането на пластмаса с ракано те разкриха няколко ключови констатации: Когато имунната система открие наличието на микропластмаса, тя реагира с възпаление – реакцията на тялото към всичко, което тялото разпознава като чуждо.. Освен това Някои химикали в пластмасите изглежда блокират ензимите, които тялото произвежда, за да предотвратят увреждането на клетките и ефектите от окисляването. Оксидативният стрес и хроничното възпаление отдавна се свързват с рака.
Микропластмасите нарушават и ендокринната система, който регулира стотици функции на тялото: от настроението до съня и метаболизма. Хормоните са буквално ключът към тези функции, тъй като те са малки молекули, които циркулират в кръвта, докато се свържат с рецептор, който съответства на тяхната специфична форма, като ключ, който пасва на ключалка.
Много пластмаси съдържат химикал, наречен бисфенол-А или BPA. BPA молекули изглеждат и действат подобно на естрогена, за да могат да проникнат в рецепторите. Това е процес, подобен на използването на грешен ключ в ключалка. BPA пречи на действителния естроген да се свърже с тези рецептори, така че хормонът не може да функционира правилно. В резултат на това д-р Удруф посочва връзката между изследванията BPA при ендометриоза, безплодие, астма, затлъстяване и нарушения на неврологичното развитие на плода.
други химикалите в пластмасата причиняват проблеми, преди хормоните дори да имат шанс да влязат в кръвта. Например фталатиклас химикали, които производителите добавят към твърдите пластмаси, за да им дадат известна гъвкавост, пречат на производството на хормона тестостерон в организма. Прекъсване на потока тестостерон за мъжките фетуси, фталатите могат да повлияят на сексуалното развитие през целия живот.
Въпреки че тези резултати са тревожни, д-р Уудръф отбелязва, че проучванията в популационен мащаб не водят непременно до забележими промени в здравето на повечето хора.
More Stories
Внимание: открита чума при членестоноги
Лекарства и витамини, които не трябва да се приемат с млечни продукти
Кафе: как ни влияе броят на чашите, които изпивате